Kaffe med Uffe 2.3.2023
Gäster: Stefan Wallin, Henrik Edman och Haron Zafar.
Ulf Stenman:
Välkommen med på kaffe med Uffe. Tillsammans med mig så ska vi ha gäster som diskuterar olika aktuella frågor i vårt samhälle. Du kan också delta tillsammans med oss i Kaffe med Uffe. 
Ulf:
Hej! 08:31 visar min klocka. Då börjar vi på. Det betyder att vi är hjärtligt välkomna allihop till Kaffe med Uffe denna soliga morgon i mars. 

Solen skiner inte här där vi sitter faktiskt, men när vi kom hit så var det jättevackert. 

Kaffe med Uffe hade denna morgon besök av Stefan Wallin. Välkommen! God morgon! 

Förutom att vara SFP:s partiordförande hade varit åtminstone miljöminister, kultur och idrottsminister, jämställdhetsminister och försvarsminister. Stämmer det? 

Hur titulerar man dig i dag?
Stefan Wallin:
Före ditta, före detta.
Ulf:
Hjärtligt välkommen Stefan! Vi har också två gäster här i studion från Sverige, närmare bestämt från Göteborg.

Det är Henrik Edman och Haron Zafar. Välkomna! 

Ni kommer från Kvalitetsmässan i Sverige. Trevligt att det passar att ni kunde komma. Vad är det som fört er till Finland en sådan här vacker morgon?
Henrik Edman:
Jo, men det är ju vårt samarbete som vi har för att se vilka intressanta ämnen och talare som vi kan ha med i vårt konferensprogram här inför arrangemanget i november i höst i Göteborg. Där siktar vi också på ett större utbyte mellan svenska och finländska erfarenheter.
Ulf:
Vi ska diskutera lite val idag också. Temperaturen stiga på valtermometern. Men jag tänker faktiskt börja med Henrik och Haron.

Kvalitetsmässan. Det är den 21 till 23 november och har tema Hållbar välfärd. Varför har ni valt hållbar välfärd?
Haron Zafar:
Ja, men vi har valt hållbar välfärd för att det fokuserar man väldigt mycket på hållbarhet inom offentlig sektor i Sverige. Det har ju varit intressant relevant under ett par år, men nu verkar det som att det tar fart på riktigt. 

Utöver det så är det så att i hållbarhet så ingår det ganska mycket, inte enbart miljöfrågor och hållbarhet och cirkulär ekonomi, utan det är så mycket mer. 

Är det en hållbar arbetssituation, en hållbar organisation, hållbara system som är robusta så att det täcker in ganska mycket av det som är intressant och relevant för offentlig sektor i dag. 
Henrik:
Det kan också tilläggas att vi står inför ett stort steg när det gäller digitaliseringen också, där man måste verkligen ta tag i den nu och dra nytta av den teknik som finns. Och då behöver man också göra det på rätt sätt så att det blir hållbart i längden.
Ulf:
Är det här en hållbar välfärd? Är det är ett tema också i vårt fall, Stefan? Det har just starta upp. Vi har inte sett den stora debatten ännu, men är det något som kommer att lyftas?
Stefan:
Jo, det är klart att hållbar välfärd kommer att vara ett ordpar vi kommer att stöta på många gånger och har också att skaffa med det att väldigt få samhällstrender eller eftersträvade politiska mål längre kan kapslas in utan att hållbarhetselementet vägs in i sammanhanget. Men det är en annan sak vad man avser med hållbar välfärd och där kan vi ha olika tolkningar också beroende på det som kallas politik. Men det är viktigt att partier och politiker öppnar upp vad de anser och avser med begreppet hållbarhet om det används i samband med ordet välfärd. Det är också konsumentupplysning om det inte gör det.
Ulf:
Ja, det är ganska intressant. Vi är ju på något sätt, när det gäller hållbarhet så är det precis som Haron var inne på - vi pratar ju bara egentligen om klimat - globala mål som de här.

Men nu har det kommit in ekonomisk hållbarhet. Jag brukar själv lyfta språklig hållbarhet. Vad tror Stefan du som har varit aktiv här på finska sidan är en språklig hållbarhet, något som kan bli något att diskutera när det gäller valet.
Stefan:
Ja, alltså det är ju utan vidare ett element när vi talar om kvalitet på servicen. Ta bara offentlig upphandling. Så till exempel att en offentlig upphandling som har att skaffa med betjäning över disk eller någon typ av personliga myndighetskontakter eller företagskontakter. Så är det ut vidare i köparens intresse att plocka in sådana element som man definierar som kvalitet i en upphandling. Det att man upphandlar en bespisning som tjänst på öppna marknaden och sätter in språkkrav bakom kassan eller bakom matlagningen som är ett element i kvalitetsbegreppet, det kan man väl kalla språklig hållbarhet?
Ulf:
Och det är ju det där, med tanke på vad vi står inför när det gäller näringslivet och den arbetskraftsbrist som finns så måste ju det här med språk bli något vi diskuterar i Finland också. Vi har ju oerhört stora språkkrav, känns det som i Finland. 

Där tycker jag att man i Sverige har varit bättre. Ni har också en betydligt större invandring och en längre historia med nyinflyttade. Att faktiskt kunna komma in i arbetslivet med sämre språkkunskaper.
Henrik:
Jo, men det stämmer. Och det är ju positivt på det sättet att folk kommer ut i arbete. Sen finns det ju negativa saker med det här också och framför allt ser man det inom förskolan. Inte så mycket skolan, men framför allt förskolan där man har områden där man har många elever och barn med utländsk bakgrund som inte kan eller är så bra på svenska. 
Haron:
Sen så kan inte personalen svenska heller och då får du ett problem i förlängningen att de lär sig inte språket. Och det samma gäller det inom äldreomsorgen där man har sett stora brister eller problem, där personal inom äldreomsorg inte kan behärska svenska vilket innebär att det uppstår kommunikationsbrister och numera så lyfts det lite röster att är man inte godkänd i svenska och inte kan behärska språket så kanske man inte ska jobba inom offentlig sektor där man utför service hemma hos äldre.
Ulf:
Det kan man förstå. Stefan, det är ju så i Finland att de språkkraven känns på något sätt väldigt starka. Och det är ju bra att kunna språk, det är inte det jag menar. Men måste vi lätta på dem när vi förväntar oss att vi ska få mera människor som kommer hit?
Stefan:
Länge har språkkraven för oss handlat om finska och svenska. Det har också varit ett sätt förstås när det gäller offentliga sektorn och språklagen till exempel, att se till att vi har folk på åtminstone centrala positioner som kan tillgodogöra sig landets två språk. 

Men i takt med att vi internationaliseras också innanför våra gränser och att vi behöver väldigt mycket mera, inte bara händer utan också hjärnor, kulturer, människor och muskler från andra länder, så måste vi naturligtvis nog vara beredda också att titta på språkkravsregimen som vi har idag. Inte kanske över hela linjen, men åtminstone för att möjliggöra bedömningar från fall till fall, till exempel beroende på regionala omständigheter. 

Och det kan ju tänkas att det ibland på grund av regionens språkförhållanden kan vara fiffigt att kunna avvika. Där var man i stället i den andra vågskålen får mera människor med den yrkeskunskap som man absolut behöver. Sen ska vi komma ihåg att när det gäller invandring så det bästa sättet att integrera invandrare i Finland också språkligt sett är via arbete. Du har de kontakter du får, kanske det i början inte går så flytande på finska eller svenska. Men det är ett väldigt bra sätt att lära sig språk. Learning by doing.

Ulf:
Ser du inget hot när det gäller det finlandssvenska? Vi vågar lyfta upp den frågan också när vi pratar om flerspråkighet. Är det bort från tvåspråkighet?
Stefan:
Det är säkert i viss mån bort från tvåspråkighet för att mängden språkkaka liksom är ganska konstant, men man kan också säga att den inte är konstant för att vi får in fler språk som också betyder att människor med finska och svenska som modersmål har en möjlighet att få kontaktytor med människor från andra kulturer som talar andra språk. Så det att det talas mitt i allt tre språk - eller fler - på en arbetsplats behöver inte vara enbart dåligt. Men det är klart att en äldre som eller en sjuk som befinner sig i ett akut livsskede till exempel behöver få akut vård vill nog väldigt gärna ha den här vården på eget språk, det vet vi och det har varit ett argument för behovet av tillräckligt mycket kunskaper i svenska i vården eller polisen till exempel. Eller domstolsväsendet.
Ulf:
Så är det. Jag gillar annars när vi pratar integration i framför allt Svenskfinland i dag så har man valt att lyfta upp svenska som förstaspråk att integreras på. Inte att man integreras på svenska utan att man integreras på svenska som förstaspråk. Det finns en viss skillnad i det därför att man förväntas också kunna flera språk i arbetslivet. 

Språkfrågan är inte på det sättet i Sverige förstås jättestor, men integrationsfrågan är stor.
Henrik:
Den är väldigt stor och den var ju väldigt stor under valet som vi hade i höstas. Det var ju en av de absolut mest debatterade frågorna. Också mycket kopplat till just den kriminalitet vi har sett senaste tiden, att det har pågått olika skjutningar och sprängdåd och så. Den är hela tiden närvarande konstant också, så det är något man jobbar aktivt med i Sverige.
Ulf:
Det kopplas också i Finland mellan gängkriminalitet och invandring. Så kopplas nog ihop också i debatten i Finland ganska starkt. Vad fanns det andra för frågor som ni? Det är ett år sedan det var val i Sverige. 
Henrik:
Ja, ett halvår. 

Vad var andra viktiga frågor som lyftes där?

Det var ju mycket kopplat till lag och ordning som var ju en stor fråga. Lite allmänt om välfärden kan man väl säga. 
Haron:
En hel del kopplat till energi och energi också varit stort. En stor valfråga i Sverige.

Mycket pajkastning. Man tycker att vem är det som är ansvarig för nedrustning av kärnkraften i Sverige? Och ja, det var högaktuellt just under valet. 
Henrik:
Sen var det ju allmänna frågor - skolan, vården, omsorgen. Men de tog inte så stor plats egentligen. Vi kikar lite på det också här just vad svenska folket tyckte var de viktigaste valfrågorna. Men det var inte alltid de som debatterades. Sjukvården var den viktigaste frågan, tyckte väljarna. Men det var inte den som var högst upp på agendan i de politiska debatterna.
Ulf:
Sjukvården. Vi har en känsla av att det inte blir hela den där stora debattfrågan i Finland med tanke på att vi just har gjort den här reformen. Vad tror du Stefan? Är det en riktig iakttagelse?

Stefan:
Ja och nej. I och med att vårdreformen nu är på väg att genomföras eller genomfördes så har det ju hänt förstås. Den stora manövern har skett att vi har flyttat upp vården och pengarna från kommunerna till en ny nivå. Det är staten som finansierar den indirekt. Men, sen är det väl klart att vi ännu inte vet vilken den optimala finansieringsnivån eller tillräckliga finansieringsnivån för vårdsektorn är. Därför har vi ju den här diskussionen också. T.ex. i de här kandidatkompasserna finns frågan att borde man merfinansiera vården eller välfärdsområdena också om det bort från andra utgiftsposter eller betyder mer lån eller mer skatter. 

Nivån söker vi väl säkert fortfarande, därför är ju vården alltid en valfråga. Självfallet därför att det är det som utgör en stor del av kärnan i vårt välfärdsbegrepp, vår välfärdsstat.
Ulf:
Det är det där. Jag har sagt, många andra med mig, att ett riksdagsval är också ett kommunalval därför att en stor del av de lagar och de beslut som fattas i regering och riksdag så förverkligas i våra kommuner. Och det är ju på samma sätt i Sverige. 

Då inställer sig ju frågan så där att med våra välfärdsområden - i Sverige regioner - blir det ett konkurrensförhållande. Det finns bara en viss summa pengar som ska fördelas. 

Ser du Stefan med din erfarenhet där också att det blir ett konkurrensförhållande, att vi drar i samma pengar så att säga mellan välfärdsområdena och kommunerna oberoende hur kommande regering ser ut?
Stefan:
Den offentliga ekonomin är ju ett nollsummespel, till syvende och sist. Man kan självfallet höja skatter och man kan sänka utgifterna och på det viset öka den disponibla summan som man kan använda på saker och ting. Men den offentliga ekonomin är ett kretslopp. Det betyder också det att det naturligtvis i viss mån handlar det om en dragkamp och vi vet som sagt inte ännu på vilken optimala eller rätta nivå vårdutgifterna kommer att hitta sig. Det kommer säkert att finnas variationer mellan välfärdsområdena i vårt land beroende på olika regionala omständigheter. Då ska vi komma ihåg att i detta kretslopp eller nollsummespelet så finns också utbildning och det tycker jag är en fråga som kanske inte hamnar åtminstone mellan stolarna i den här valrörelsen ännu. Vi har inte sett finalen på valrörelsen ännu. 

Men det är en viktig fråga, för den finns fortfarande kvar i kommunerna. Och nu har vi en väldigt stor enighet mellan partierna om att vi inte ska skära i utbildningen. Vi har hört det förr. 2015 heter det också och det var en bluff som vi alla vet. Men nu kan det tänkas att både politiker och väljare är mer fokuserade på att den här bluffen inte ska upprepa sig. Utbildningen är fortfarande det bästa sättet att förändra världen och den är oerhört viktig både på kommunal nivå och till statlig nivå, från dagis till doktor.
Ulf:
Vi har våra mål för regeringsprogrammet förstås. Från Kommunförbundets sida så har vi ju lyft utbildningsfrågorna, utbildning och förstås naturligtvis sagt naturligtvis sagt att vi inte vill att man skär där. Det är absolut fel ställe, när man tittar på den kommunala servicen. När man tittar på den kommunala servicen så är det kanske en av de viktigaste sakerna vi gör. Det kanske den viktigaste. En fråga som Marianne ställde här ska jag ta med samma. Det berör lite det här. Upplevde ni synligheten av kommunala frågor i eller hur upplevde ni synligheten av kommunala frågor i valdebatten i Sverige? Fick den? Fick den mer utrymme?
Henrik:
Inte så mycket ska jag säga, inte det som är. Sedan är det ju som du är inne på, det berör ju kommunerna också. Men inte så att man diskuterar de kommunala förutsättningarna i valet utan man blir ju påverkad i andra led i stället. Skolan är ju en kommunal angelägenhet i Sverige. Det finns ett parti, möjligen två, som förespråkar att staten ska ta över ansvaret för skolorna som det var en gång i tiden i Sverige. Men det är ju ganska små partier som driver den frågan så det fick ju inte mycket utrymme egentligen. Och det är väl den frågan som vi i så fall verkligen hade påverkat kommunerna mycket.
Ulf: 
Samma diskussion förs i Sverige också gällande sjukvården och det konstaterar Lars här också i chatten att ett förstatligande av sjukvården var en av valfrågorna.
Henrik:
Samma parti som driver det med skolan, så inte så mycket utrymme och genomslagskraft i den frågan faktiskt. De stora partierna lyfter inte det och vill inte ha det.
Ulf:
Det som vi har lyft här från Kommunförbundet också i våra mål, är ju att överhuvud taget normstyrningen gentemot kommunerna skulle upphöra. Om vi säger det på det sättet, åtminstone mindre sådan. Detaljstyrning upplever vi att begränsar kommunernas förmåga att samarbeta regionalt och ta hänsyn till olika regionala skillnader och så vidare. Är det något som man som är som man har i Sverige? Att man har möjlighet att göra regionala lösningar?

Henrik:
Jo, men det har man ju inom respektive kommun. Det är ju ändå väldigt decentraliserat i Sverige. Sedan har man ju kommunallagen att förhålla sig till, men inom ramen för det så kan man göra ganska mycket ändå. Det finns ju olika lösningar i de utmaningar man har skulle jag säga. Sedan så har vi, och det har ni ju säkert i Finland också riktade statsbidrag och den diskuteras ju framför allt i kommunerna att man inte tycker inte att det är en jättebra idé att man får en summa pengar som ska användas till en specifik sak, för då tycker man att staten går in och styr kommunernas verksamheter. Så det är ju en fråga som SKR, er motsvarighet, driver ganska mycket i Sverige.
Ulf:
Det är en sak som vi inte lyft speciellt mycket här och det har inte funnits kanske orsak till det eller? Eller har jag fel? Ni som sitter med och lyssnar får gärna kommentera och ställa frågor. 

Utbildningsfrågor var vi inne på. Ni får också förstås kommentera om ni har och om ni hittar frågor som ni tycker att vi inte tar här som ni som ni tycker skulle vara intressant att höra vad gästerna har för åsikter om eller vad de tror

Jag såg på valmaskinerna här och NATO-baser på vårt territorium vad en fråga? Eutanasi? Har du Stefan sett på de här valmaskinerna? Många mediahus har de här. Har du testat dem?
Stefan:
De lär ju heta kandidattest eller valkompass.
Ulf:
Man måste vara med, det förstår jag. Men har det någon betydelse? Har de en betydelse för röstbeteende?
Stefan:
De lär nog ha det och trots allt är ju världen ganska komplicerad. Den mediala bilden av en valrörelse kan för många väljare te sig ganska spretig. Det vill säga svårt att skilja på vad som är relevant och irrelevant, vad som är lokalt och vad som är rikspolitik. Livet är ändå alltid lokalt ska vi komma ihåg.

Kandidatkompasserna hjälper nog en del väljare på traven för att man känner kanske att man får en lite personlig kontakt till den kandidat man får för att man hittar en stor procentuell match och man ser ett ansikte. Om det i bästa fall till och med råkar vara en kandidat som kommer från ett parti som man sedan tidigare känner till eller en kandidat som man känner till och så kan man ha det klart för sig hur man ska rösta.

Också de här motiveringarna, den här skalan - ja, nej, det tycker jag inte är samma sak. Alla tycker lite annorlunda så den berättar ju inte allt. Frågorna ibland är ganska kluriga och motiveringarna som tar väldigt mycket tid för kandidater att skriva ner, så de kan också vara viktiga. Så man ska väl inte överskatta de här kandidatkompasserna men absolut inte heller underskatta denna.

Ulf:
Såg du något speciellt i de där frågorna? Något som skiljer sig i år från andra år? Jag ska ärligt säga att jag såg inte så där jättestora.

Stefan:
En del mediahus lär ha möblerat om i det här blocket för så kallade värdefrågor. Det finns ju när det gäller t.ex. skolan finns ju frågor som handlar om mer ordning och reda eller som det heter på finska, kuri. Tidigare har det funnits en fråga om man tycker det är okej att lugga barn. Den är borta nu.

Ulf:
Tur är väl det. Jag har också varit och testar de här kompasserna och jag tycker att inte hamnar man ju helt fel om man är lite ditåt åtminstone. Jag ska ställa en fråga här som kom när vi pratar om från dagis till doktor. 

Så hur ser du Stefan på målsättningen på 50 % högskoleutbildade? Hur viktig är arbetskraftsinvandringen?

Stefan:
Det är ju en bra fråga, det har att skaffa med samhällets självbild eller självändamål. Tycker man att det är viktigt att höja andelen högskoleutbildade bara för att det är en fin siffra till 50 % bara för att det är en fin siffra. Har man också en plan vad man vill göra med dessa högskoleutbildade. Det finns kanske en trend där man akademiserar yrken eller yrkeskategorier som tidigare inte har förutsatt akademisk slutexamen, t.ex. inom småbarnspedagogik har det här. Och här är säkert en del av baktanken att när du ökar kompetenskraven och akademiserar en yrkeskategori som tidigare inte har varit det, så har du också rättmätiga krav på högre lönesättning. 

Igen talar vi om i den offentliga sektorn som nollsummespel. En sympatisk tanke i sig att allt fler människor ska erbjudas möjlighet att utbilda sig så långt de vill korrelerar också med behovet av nya platser inom universiteten och yrkeshögskolorna. Vi ska också ha en idé om vilka problem eller utmaningar vi avser lösa genom att höja kompetenskraven inom olika yrkeskategorier och öka antalet utbildade och högt utbildade som lämpar sig för dessa branscher. Och det är som du märker finns det inte ett entydigt svar på denna fråga. Förutom att det är en trend som är lätt att förstå. Men vi ska också veta vad trenden leder.
Ulf:
Ja, det är en svår fråga den där. Jag ska hoppa till en annan fråga som på något sätt plötsligt blev lätt och det passar extra bra Stefan, när du är här, att ta den och den. Det är NATO. Jag tror aldrig att Finland och Sverige har varit så nära varandra. Har ni samma känsla?
Henrik:
Det tror jag absolut. Man har verkligen gått hand i hand i den frågan.
Ulf:
Finlandsbilden är positiv, den är trovärdig, men ännu mera.
Henrik:
Så. Men jag tror att man verkligen ser Finland som en stor hjälp i detta i Sverige. Det är den bilden som förmedlas, jag tror inte Sverige hade tagit det här steget själva.
Ulf:
Och det blir ju ingen valfråga i Finland eftersom vi gjorde ett val redan igår i vår riksdag. 
Haron:
Det var samma i Sverige.
Henrik:
Det var ingen stor fråga inför valet i Sverige heller, för i princip alla partier var överens om detta, förutom två mindre partier, Vänsterpartiet och Miljöpartiet som inte vill gå in i Nato. Men de fick inget utrymme i den frågan så det debatterades i ganska liten utsträckning.
Ulf:
Är du överraskad Stefan?
Stefan:
Det är ganska väntat att frågan i och med att den seglade upp på dagordningen så snabbt och löstes så snabbt. Det var den 18 maj förra våren när Finland och Sverige lämnade in sina ansökningar i Bryssel. Då var bollen i rullning och det var inte meningen att det skulle bli någon större valfråga i Sverige och inte i Finland heller. Den fråga som förstås inställer sig som är kopplat delvis till Nato är resurseringen av försvarssektorn. Och vi har vetat att den här rekommendationen på 2 % av bruttonationalprodukten i försvarsutgifter. Den hänger kvar och den kommer också den nya finska regeringen att få ställning till. Men också här vet vi att det finns en förbluffande stor enighet om att vi måste satsa på det också i fortsättningen. 2 % har åtminstone inget av riksdagspartierna som har märkt opponerat sig emot. Så inte heller här ser det ut att bli någon stor fråga av det här. Jag tror nog att om det fanns dubier kring Natofrågan eller behovet att satsa på vårt försvar för ett drygt år sen, så alla de frågorna har besvarats av Vladimir Putin.
Ulf:
Finns det något tecken på hybridpåverkan?
Henrik:
Hur tänker du då?

Ulf:
Med tanke på valet här är eller hur stor är risken, upptäcktes det något i Sverige när det gäller valet att någon skulle blanda sig i?
Henrik:
Det pratades ju mycket om det innan, men nej.
Ulf:
Risken finns ju alltid.
Henrik:
Risken finns såklart, men det är ingenting som kom fram efter valet i alla fall att det skulle varit någon påverkan. Men det debatterades ganska mycket innan.
Ulf:
Inte har jag åtminstone sett här eller vad man läser och ser. Du har mer insyn Stefan, Man följer säkert bra med det kan jag anta? Som gammal försvarsminister så har du kanske bättre insyn än vi andra. Före detta ska jag säga, inte gammal.
Stefan:
Nej, jag har nog samma insyn, men jag har läst lite om det här. Det finns nog hela tiden en hybridpåverkan och systematisk hybridpåverkan - trollverksamhet - på nätet i Finland från Ryssland som gäller exempelvis synen på försvarspolitik och NATO fortsättningsvis, men den är inte så aktiv och den är allra minst så effektiv som den kanske var tänkt att vara. NATO-frågan är löst. I stort sett alla partier i riksdagen, förutom ett halvt, har varit för. Det finns en risk att trollen och till och med de har insett att alltför brutal opinionsmanipulation i Finland kan helt enkelt slå tillbaka. Vi har en ganska hög utbildningsnivå i Finland. Billiga trick och tjuvnyp och halvsanningar går inte hem här på samma sätt som i länder som kanske har en mindre benägenhet till källor med mediekritik. Så att det pågår, men den har inte särskilt stor effekt och dessutom är mjölken spilld så att säga ur trollens synvinkel.
Henrik:
Jag bara tänkte på en sak kopplat till Nato. Det verkar ju inte vara några problem för Finland och blir godkända men för Sverige så är det ju lite mörkare ut. Tänkte just Stefan, som tidigare försvarsminister, kommer Finland gå med även om Sverige inte blir godkända?
Stefan:
Ja, det är en fråga vi har grunnat på här de senaste veckorna. Det är ju egentligen inte en fråga vi själva enbart kan påverka utan det hänger ju naturligtvis på Turkiet och Ungern som inte ännu har ratificerat våra ansökningar. Ifall Ungern och också Turkiet ratificerar Finlands ansökan men t.ex. Turkiet inte Sveriges så då är det ju ett val som Turkiet har gjort och inte Finland. Då kvarstår frågan att är det bättre för Sverige att Finland stannar utanför och väntar eller att vi går med och bidrar till att bygga en NATO-buffert runt Sverige i väntan på att ni också kommer med.
Henrik:
Förmodligen det senare. Det tror jag.
Ulf:
Jag måste ställa en fråga. Vi ska snart börja avsluta. Jag måste ställa en fråga som kan verka konstig, men som man får ibland. Finns det en kommunal dimension i NATO-frågan? Alltså, när det gäller beredskap så finns det ju faktiskt. Den är ganska stor.
Henrik:
Det gör det och den frågan diskuteras mycket i Sverige. Den civila beredskapen där en stor del av ansvaret hamnar på just kommunerna. Det påverkar kommunernas budget och deras förutsättningar. Så det är en jätteviktig fråga just nu. 
Ulf:
Men jag vet om man kan kalla det Nato-koppling men det är i alla fall kopplat till försvaret.
Stefan:
NATO-medlemskap gör ju hela Finland tryggare. Livet är lokalt, så då blir livet tryggare också i kommunerna. Jag håller med om att försörjningsberedskapsbiten är ganska viktig. Det handlar ju om att vardagen skall fungera också i kris och krig. Där har offentliga sektorn, privata sektorn och tredje sektorn en väldigt naturlig roll i den finländska försvarsberedskapsmodellen. Där tror jag att man i Sverige också tittar på hur oideologiskt och okomplicerat vi har sett på den privata sektorns roll i försörjningsberedskapen.
Haron: 
Sen tittar man väldigt mycket på Finland. I Sverige har man efter kalla kriget inte haft alls samma beredskap som i Finland. Finland har ju haft en intakt beredskap. Däremot i Sverige har man ju avvecklat den totalt och nu börjar man ju titta på hur skall man bygga upp den på nytt. Då tittar man på Finland.
Ulf:
Det har vi förstått också i våra kontakter med Sveriges Kommuner och Regioner att man gärna vill tillsammans med oss och våra kommuner se på hur man kan göra det.
Klockan går, vi skall gå vidare. Det finns frågor i chatten, men vi kan försöka svara på dem även efteråt. Jag tackar mina gäster. Vi skall fortsätta med våra svenska gäster här ännu och diskutera Kvalitetsmässan och vad som skall hända i november,.
Henrik:
Precis, det skall bli intressant. Se lite vad vi kommer fram till.
Ulf:
Och det finns möjlighet också för deltagare från våra kommuner i Finland att delta?
Henrik:
Absolut, det hoppas vi på. Det var ett antal från Finland redan förra gången, och har historiskt haft deltagare härifrån. Vi skall träffa också Norges kommunförbund, så det blir mer av en nordisk mötesplats för erfarenhetsutbyte.
Haron:
Igår träffade vi också Estniska kommunförbundet. Vi kommer att erbjuda mer seminarier på engelska framöver om man är mer bekväm med att ta del av programmet på svenska.
Ulf:
21-23 november arrangeras Kvalitetsmässan.

Det kom annars opinionssiffror idag gällande valet och där det är ganska intressant. Fast vi inte har blockpolitik i Finland uppstår det i alla fall block Vi har de tre största partierna ligger i princip på 19 procent om vi avrundar lite. Samlingspartiet, sannfinländarna och SDP. Sen är det hopp till 9 % ungefär för centern, gröna och vänstern. Och så längst där nere då finns KD, SFP och Rörelse Nu.

Tack Stefan för att du tog dig tid trots att du är lite krasslig att vara med över teams. Krya på dig. 
Stefan:
Tack, jag känner mig redan piggare efter att ha träffat er.
Ulf: 
Du är välkommen när som helst Ta kontakt med oss och träffas på nytt och så tar vi en kaffe också fysiskt.

Riksdagsvalet är den 2 april. Förhandsröstningen börjar redan 22 mars. Rätta mig om jag har fel men så borde det vara.

Nästa kaffe med mig blir genast efter valet och då med en av våra mest kunniga valexperter Siv Sandberg från Åbo Akademi. Genast efter valet så blir det morgonkaffe.

Ni är hjärtligt välkomna!

Ha ett bra sportlov ni som är på väg på det.

Fjärde april är nästa kaffe med Uffe. Vi träffas då!